‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Deci e polițistă.
‎Nathalie...
‎Știm că ai sunat-o pe Lisa ieri ‎și că nu te simți în siguranță.
‎Că în sinea ta știi ‎că frații Berger sunt infractori.
‎Nu e adevărat. Nu știu nimic.
‎De asta am sunat-o. Vreau răspunsuri.
‎Dar știi că JP a fost arestat o dată.
‎Da, dar asta a fost mai demult, ‎și nu știu detalii.
‎JP a fost arestat fiindcă a mituit ‎niște saudiți care voiau arme de la el.
‎A fost închis câțiva ani, ‎apoi și-a deschis propria afacere.
‎Eu n-am nimic de-a face cu asta.
‎Dar tatăl copilului tău are.
‎Uite...
‎Aici e JP ‎cu un lider al rebelilor somalezi.
‎Și aici sunt Laurent și JP ‎la ambasada Ucrainei de la Bruxelles.
‎Din Ucraina aduc armele.
‎Pe ăștia doi probabil îi cunoști.
‎Dr. Gassama și Daniel Akwane. Gassama e ‎liderul rebelilor din Sudanul de Sud.
‎Frații Berger vând arme ‎oricui nu le poate obține legal.
‎Infractorilor, dictatorilor, ‎armatelor care omoară femei și copii.
‎Sunt responsabili pentru genocide ‎și atacuri teroriste din întreaga lume.
‎Așa se îmbogățesc.
‎E imposibil. Nu se poate.
‎Ai auzit de activista ‎care a fost împușcată în Bruxelles?
‎Nu.
‎Kim De Rooij.
‎Kim a aflat cu ce se ocupă frații Berger.
‎Nathalie...
‎Au omorât-o.
‎Băga-mi-aș!
‎E imposibil. Nu Laurent.
‎Nu se poate.
‎Știu că e dificil câteodată, ‎dar nu e un om rău.
‎Îi pasă de mine și de Jackson. Ne iubește.
‎- Sunt Gerrit De Vreese. ‎- Dle De Vreese, sunt Laurent Berger.
‎Mi-ați trimis un e-mail ‎în care cereați o recomandare
‎pentru o angajată a mea, Nathalie Geudens.
‎Așa e.
‎Nathalie are niște probleme. ‎A fost dependentă de droguri.
‎Acum patru ani a dat ‎peste cineva cu mașina, beată fiind,
‎și are datorii mari.
‎Îmi cere mereu mai mulți bani.
‎Doamne! Nu asta e impresia ‎pe care mi-a lăsat-o.
‎Voiam să-i ofer postul.
‎Mi-e rău. Am nevoie de aer.
‎Deschide ușa!
‎- Nathalie, liniștește-te. ‎- Lasă-mă în pace!
‎O să fie bine. Știu că e greu de acceptat.
‎- Ce vreți de la mine? ‎- Încercăm să-i oprim pe frații Berger.
‎Vrem să ne ajuți.
‎- Lucrez în bar, Steve. Nu-s polițistă. ‎- Calmează-te.
‎Trebuie să fiu primit înapoi la fermă ‎și să-mi refac relația cu Laurent.
‎Ești singura care ne poate ajuta cu asta.
‎Știm că vrei să pleci ‎și că nu poți din cauza datoriei.
‎Știm și că Laurent te ajută. ‎Și noi te putem ajuta.
‎Și cum rămâne cu fiul meu?
‎Pentru el, e și mai important ‎să stea departe de frații Berger.
‎Vă putem oferi o nouă viață.
‎O să vă dăm o identitate nouă.
‎Ca să puteți avea un nou început. Bine?
‎Am nevoie de timp de gândire.
‎Rahat!
‎Mamă. Mamă?
‎Mamă, răspunde-mi.
‎- Ce e, dragule? ‎- De ce e așa murdară pălăria mea?
‎E vina ta. De ce ai făcut asta?
‎Mami?
‎- Băga-mi-aș! ‎- Mami?
‎La naiba! Taci dracului din gură!
‎Scuze, Jackson. ‎N-ar fi trebuit să fac asta.
‎Mami n-ar trebui să facă așa ceva. ‎Mă simt puțin... Stai.
‎- Salut, Laurent! ‎- De ce nu răspunzi la telefon?
‎Te-am sunat de mai multe ori. Unde ești?
‎Am fost să-l iau pe Jackson de la școală.
‎Salut, unchiule Laurent!
‎Pupă-l din partea mea. Uite, Nathalie.
‎Am fost invitat la o licitație de cai ‎miercuri și pot aduce un invitat.
‎E un eveniment elegant. ‎Totul e inclus, caii sunt frumoși...
‎Mi-am zis: „O s-o invit pe Nathalie.”
‎Da, sună interesant, dar...
‎E ziua mea liberă, ‎mi-am făcut deja planuri.
‎Da? Nu le poți reprograma?
‎Pot să încerc.
‎Trebuie să știu până mâine. ‎Nu vreau să merg singur.
‎Nu, o să încerc. Trebuie să închid, ‎am parcat pe marginea drumului.
‎- Bine. ‎- Pa, Laurent!
‎Haide, dragule.
‎Nathalie.
‎JP.
‎- E totul bine? ‎- Da.
‎Poftim.
‎Dragule, nu te apuca de teme. ‎Mergem până undeva. Vin imediat.
‎Haide.
‎Ai conștiința încărcată?
‎Ce faci aici?
‎Nu sunt binevenit?
‎Sigur că ești, ‎doar că nu vii pe aici de obicei.
‎Mi-era sete. ‎Am voie să beau ceva la bar, nu?
‎- Sigur. ‎- Jackson a spus că nu te simți bine.
‎Da, stomacul îmi face probleme. ‎Am vomat mai devreme. Dar nu-i nimic.
‎Să-ți aduc un pahar?
‎Vino să ți-l dau.
‎Unde te duci?
‎Nicăieri. Doar la supermarket ‎și la farmacie.
‎Pari neliniștită.
‎Am multe pe cap. ‎Așa e viața de mamă singură.
‎Aș vrea să plec, dacă nu te superi.
‎N-am vorbit despre situația cu Sharon.
‎Da, ne-a surprins pe toți.
‎Ții minte înțelegerea noastră, nu?
‎- Să nu uiți. ‎- Nu uit.
‎Nu putem avea secrete unul față de altul.
‎Deci...
‎E ceva ce nu-mi spui?
‎NUMĂR NECUNOSCUT
‎- Steve la telefon. ‎- Bună, sunt Jean-Pierre Berger.
‎Am auzit că au fost niște probleme ‎între tine și frate-meu.
‎Aș vrea să ne vedem ‎și să vorbim despre asta.
‎De ce?
‎Ca să clarificăm niște lucruri. ‎Vino la compania noastră diseară la 22.00.
‎Sigur, nicio problemă. Ne vedem atunci.
‎Mulțumesc.
‎- Bob? ‎- Nick, tocmai m-a sunat JP Berger.
‎Vrea să ne vedem diseară.
‎- Nathalie a dat vreun semn? ‎- Nu. De ce?
‎Crezi că ne-a turnat?
‎Nu știu.
‎E cineva?
‎Mersi că ai venit.
‎N-am de gând să stau mult, ‎așa că fii concis.
‎Am auzit că tu și frate-meu ‎aveți probleme.
‎Dar nu înțeleg ceva.
‎Întâi îl bați, apoi îl suni ‎ca să-l avertizezi că-l urmărește poliția.
‎De ce?
‎Aș vrea ‎ca alții să facă la fel pentru mine.
‎Ai vrea ca noi să facem la fel ‎pentru tine? Asta vrei să spui?
‎Unde ai fost arestat?
‎La o stradă de aici.
‎Erau doi polițiști în civil.
‎Au văzut tot, ‎deci erau acolo de ceva timp.
‎Te-au interogat acolo?
‎Nu.
‎M-au dus la secție. ‎Am stat o noapte într-o celulă.
‎M-au acuzat de port ilegal de armă.
‎Cine te-a interogat?
‎Patrick Diericks.
‎M-am informat despre el. ‎Lucrează la cazuri de trafic de arme.
‎Ce te-a întrebat?
‎De ce ne-am bătut.
‎Dacă fac afaceri cu voi, de unde am arma.
‎Ce ai spus?
‎- Că te-ai luat de iubita mea. ‎- Ai grijă, amice!
‎- Laurent. ‎- Trebuie să se liniștească.
‎De ce sunteți așa tensionați? ‎Aveți probleme?
‎Nu.
‎De ce porți armă?
‎Pentru protecție.
‎Transport lucruri din punctul A ‎în punctul B, fără să pun întrebări.
‎Lucruri?
‎- Ce fel de lucruri? ‎- Folosește-ți imaginația.
‎Șeful meu e un olandez.
‎Și voi? Ce se întâmplă aici?
‎De ce vrei să știi? De ce ești așa curios?
‎Mi-e indiferent.
‎Hei, Steve!
‎Mersi pentru informație. Apreciem.
‎Cu plăcere.
‎Patrick Diericks.
‎Chiar era necesar?
‎Ei știu că știu despre traficul de arme. ‎Acum putem vorbi deschis.
‎N-au fost prea vorbăreți. ‎Și săptămâna ta aproape s-a terminat.
‎Dacă nu descoperi ceva în curând, ‎opresc operațiunea.
‎- Nathalie a dat vreun semn? ‎- Nu.
‎Nu primesc un pupic? Pa!
‎Ai ruj pe obraz. Ne vedem mai târziu.
‎Dnă Geudens? Putem vorbi puțin?
‎Voiam să vă spun că plata pentru excursie ‎trebuia făcută de două săptămâni.
‎Am primit confirmarea ‎că Jackson poate veni,
‎dar poate că s-a întâmplat ceva cu plata.
‎Nu. Am avut niște probleme financiare, ‎dar o să fac plata cât mai curând.
‎Urmează să încasez niște bani.
‎Dacă m-ați putea aștepta câteva zile...
‎Știm despre situația dv., ‎dar există metode să devină mai ușoară.
‎Avem un fond ‎pentru familii în dificultate.
‎Nu e nevoie. Mă descurc.
‎- O să-i am în câteva zile. ‎- Mă bucur să aud asta.
‎- La revedere! ‎- La revedere!
‎- O să fii aici în fiecare zi? ‎- Dacă nu răspunzi la telefon, da.
‎JP m-a luat la întrebări. ‎Nu-ți face griji, nu i-am zis nimic.
‎Parcă simte că e ceva în neregulă.
‎Nu-l cunoașteți. E periculos. Chiar e.
‎Nu pot să fac asta. Găsiți pe altcineva.
‎JP nu știe nimic.
‎Doar se preface. E un truc.
‎- Tu ești cea care deține informațiile. ‎- Nu-mi place treaba asta.
‎Deci, dacă vă ajut, ‎îmi dați o identitate nouă. Da?
‎Și cum rămâne cu datoria și cazierul meu? ‎Vor fi șterse?
‎Dacă ne ajuți să-i prindem, ‎cazierul îți va fi șters.
‎Dar nu și fapta, evident.
‎Mă gândesc la asta în fiecare zi.
‎Crezi că nu-mi pasă că am omorât un om?
‎N-am spus asta.
‎Știu că merit să fiu pedepsită. ‎O să-mi port povara.
‎Dar Jackson nu merită. Dragul de el.
‎Uite.
‎Cu toții avem regrete.
‎- Da, sigur. ‎- Uite.
‎- Ce e asta? ‎- M-am lăsat zece ani.
‎Am avut o recădere, dar acum...
‎m-am lăsat din nou de un an.
‎Asta e șansa ta să lași trecutul în urmă.
‎Deja poți face ceva pentru noi.
‎Ce anume?
‎L-am auzit pe Laurent ‎când te-a invitat la o licitație de cai.
‎- Ați auzit asta? ‎- Vreau să-l însoțești.
‎Ce puneți la cale?
‎Planul e să-l punem din nou pe Laurent ‎în contact cu Steve.
‎Ce i-a ieșit din sinusuri... Incredibil.
‎Doctorul a făcut și o poză. ‎Mirosea groaznic.
‎Asta explică multe.
‎N-o să se mai ajungă la asta, ‎așa e, iubitule?
‎Draga mea, ‎data viitoare o să anunț la timp.
‎- Hai să mergem! ‎- Nu mi-am terminat băutura.
‎Pune-o pe nota noastră. ‎O s-o plătim vineri.
‎- Ciao, ‎bella! ‎- Ne vedem mai târziu.
‎- Pa, Laurent! ‎- Ne vedem mâine.
‎- Pa! ‎- Ne vedem.
‎Cafeaua ta.
‎Mersi.
‎Mi-ar plăcea să vin la licitație.
‎E prea târziu.
‎De ce?
‎Credeam că nu te interesează. ‎Doar nu era să mă rog de tine.
‎Haide, Laurent. N-am vrut să sune așa.
‎Nathalie, nu e nicio problemă. ‎Nu e așa important.
‎Hei, Nathalie, îmi mai dai o cola?
‎- Poftim. ‎- Mersi.
‎Scuze. Nu vreau să mă plâng, dar...
‎Muncesc întruna. M-am săturat. ‎N-am niciodată timp să mă distrez.
‎Mi-ar fi plăcut să vin cu tine.
‎Ești sigur că e prea târziu?
‎Dă-mi un pupic și o să văd ce pot face.
‎Ce doamnă drăguță!
‎Salut!
‎Voiam să te anunț ‎că am înscris calul ăla la licitație.
‎Tipul n-a fost încântat, ‎dar o să participăm.
‎Fantastic.
‎Prietenii noștri olandezi vin ‎în vizită diseară. Pe la ora 20.00. Bine?
‎Perfect. O să fiu acolo.
‎Cum să pici pentru o recenzie de carte?
‎Alege o carte care a fost ecranizată ‎și povestește despre asta.
‎Nu erau cărți dintr-astea pe listă.
‎Și am trimis-o prea târziu. ‎Vermassen ne scade mereu 20% pentru asta.
‎Și ce?
‎Dacă recenzia era bună, ‎n-ai fi picat, Einstein.
‎De ce ești așa rău cu mine? ‎Nu eu am fost prins fumând.
‎- Și nici n-am chiulit de la ore. ‎- David, taci din gură.
‎- Polly, ai chiulit? ‎- Și a primit și avertisment.
‎- David, lasă agenda jos. ‎- „Dragă părinte...”
‎- Las-o jos! ‎- „Polly a lipsit nemotivat...”
‎- Vă rog, terminați. ‎- Dă-mi-o!
‎- Tu, du-te în camera ta. ‎- Nesimțitule.
‎- De ce ai chiulit? ‎- Lasă-mă în pace.
‎LICEUL SF. IOSIF
‎Mamă, a venit unchiul Laurent!
‎- Kaylee, plec. ‎- În regulă.
‎Mă întorc pe la 20.00. ‎N-o să venim târziu.
‎Știi unde-s toate. Pâinea e în dulap,
‎sosurile, în frigider...
‎În seara asta are voie să mănânce ‎ciocolată pe pâine. Dar să fii cuminte.
‎- Bine, distracție plăcută! ‎- Și vouă!
‎Dragul meu, îmbrățișează-mă tare, tare.
‎- Știi că mami te iubește, da? ‎- Da.
‎Nathalie, arăți superb.
‎- Superb. ‎- Și tu.
‎- Dar lipsește ceva, nu crezi? ‎- Serios?
‎Ceva de genul ăsta.
‎Laurent, e a mamei tale.
‎N-o poartă niciodată ‎și știam că o să-ți placă.
‎În rarele ocazii când ieși, ‎trebuie să fii și mai frumoasă.
‎- Mă faci să roșesc. ‎- E o zi specială pentru tine.
‎Doamne!
‎- Bună ziua! ‎- Bună ziua!
‎- Poftim. ‎- Mulțumesc.
‎- Poftim. ‎- Mersi.
‎Pentru viață și pentru dragoste.
‎Trebuie să mă privești în ochi.
‎Sau vei avea șapte ani ‎de ghinion în pat. Nu vrei asta, nu?
‎Începe peste zece minute.
‎Dar e în regulă, fiindcă voiam ‎să vorbesc ceva cu tine.
‎- Nathalie... ‎- Ce e?
‎De ce ții secrete față de mine?
‎La ce te referi?
‎S-a schimbat ceva la tine.
‎- Nu știu. ‎- De când ai fost la interviul ăla.
‎Înțeleg. Vrei să nu bați pasul pe loc.
‎Și eu vreau. Toată lumea vrea. ‎Dar cu ce preț?
‎De câte ori ai luat-o de la capăt?
‎De câte ori v-ați mutat tu și Jackson? ‎De șase, șapte ori?
‎Nu de asta are nevoie copilul. ‎Are nevoie de un cămin.
‎Ferma poate fi căminul lui.
‎Familia lui e acolo, ‎se poate juca în aer liber...
‎- Știu asta, dar... ‎- Ascultă-mă.
‎Datoria aia pe care o plătești...
‎îmi dau seama că te îngrijorează mult.
‎- Așa e. ‎- Uite.
‎O s-o plătim integral.
‎- Am eu banii. ‎- Nu.
‎- Serios, Laurent, să nu faci asta. ‎- Ascultă-mă.
‎Vreau ca fiul meu să fie fericit. ‎Deci mama lui trebuie să fie fericită.
‎Înțelegi ce vreau să spun?
‎Vreau să te fac fericită.
‎Aș renunța la tot pentru tine. La tot.
‎O să-mi închid compania.
‎O să ne ocupăm de fermă împreună.
‎O să avem destul timp pentru Jackson. ‎Și pentru cai.
‎Și nimeni n-o să ne spună ce să facem, ‎fiindcă vom fi liberi.
‎- Spui asta acum, dar chiar o s-o faci? ‎- Vorbesc serios. Foarte serios.
‎Nu aștept un răspuns pe loc.
‎Doar vreau să știi ce simt.
‎Doamnelor și domnilor, ‎în numele comitetului de selecție
‎vă urez bun venit la a patra ediție ‎a licitației XII.
‎- Bine, ne vedem mâine. ‎- Pe mâine!
‎Bună!
‎Pot să te rog ceva?
‎Poți să-i dai ăsta tatălui tău?
‎Spune-i că Ferry i l-a trimis.
‎Venicio e vândut, ‎doamnelor și domnilor, pentru 110.000.
‎Mult noroc noilor proprietari!
‎Și mulțumim mult.
‎Urmează Blue Bayou...
‎Da, m-a costat mulți bani. ‎Și nu mă refer la cina de 400 de euro.
‎- Femeia aia mi-a dat herpes. Nu glumesc. ‎- Ce?
‎- Încearcă să explici asta soției. ‎- Hei, tâmpiților!
‎- Stați jos. ‎- Care e problema? E loc suficient aici.
‎Nu.
‎Nu mai vede nimeni din cauza voastră.
‎Hei, tâmpitule! ‎Ăsta e un eveniment pentru oameni cu stil.
‎Du-te dracului, grasule!
‎Văd că încerci ‎să-ți controlezi impulsurile. Știu cum e.
‎Mi-ar plăcea să-mi vărs frustrările ‎pe tâmpiți ca tine, care-mi strică ziua.
‎Dar n-o s-o fac, fiindcă sunt civilizat.
‎Până la un punct, desigur.
‎Să vezi ce o să pățească fața ta de copil ‎când îmi pierd răbdarea.
‎Stai jos.
‎Idiotule.
‎Bravo, domnule!
‎Scuze. Sunt un pic agitat.
‎Calul meu va fi vândut ‎la licitație mai târziu. Spider.
‎E palpitant, nu?
‎Sincer să fiu, nu mă pricep la cai.
‎Mi l-a dat cineva.
‎Cum așa?
‎A aparținut unui client ‎care nu și-a plătit datoriile.
‎Un amic al meu a avut grijă de el ‎și acum vreau să-l vând.
‎E un mod bun de a fi plătit.
‎Dă-mi voie să mă prezint. ‎Ruud Visser. Încântat.
‎Laurent Berger. Și ea e Nathalie.
‎- Cindy. ‎- Bună!
‎Vândut pentru 188.000 dlui Planckaert. ‎Dle Planckaert, felicitări!
‎Și mult noroc!
‎Și acum, doamnelor și domnilor, ‎vi-l vom prezenta
‎pe unicul Spider.
‎Ăsta e calul meu.
‎- Cât crezi c-o să iei pe el? ‎- Amicul meu zice 170.000.
‎Cred că amicul tău ‎nu știe mare lucru despre cai.
‎Cu asemenea pedigree? 200.000.
‎200.000? Ai auzit, draga mea?
‎Două sute. Ar fi fain.
‎Tipul care-ți ține calul...
‎- Îl cunoști? ‎- E amicul de care-ți ziceam.
‎- De ce? ‎- A fost pe la ferma mea de câteva ori.
‎Stai puțin.
‎Tu ești tipul cu care s-a bătut Steve?
‎- Ți-a spus el asta? ‎- Hei, n-am fost acolo.
‎Nu știu ce s-a întâmplat. ‎Știu că Steve e temperamental.
‎Dar, după ce-l cunoști, e un tip grozav.
‎100.000. 100.000 pentru început ‎pentru Spider.
‎Cine oferă 100.000? Vreau o sută.
‎Cine oferă 100? ‎Vreau 100.000, prima ofertă.
‎S-a oferit 100. Mulțumesc mult.
‎Masa doi, conduceți ‎cu 100.000 ca primă ofertă.
‎O a doua ofertă acolo, 110. ‎Am primit 120, masa 18 oferă 120.
‎130 de la domnul din față. 130.
‎La naiba!
‎Tâmpiții ăia licitează pentru calul meu?
‎140 de la masa șapte. 140.000.
‎Am primit 150. Masa zece. Mulțumesc, dle.
‎Cine oferă 160? ‎Am primit 160 de la dv. din nou, dle.
‎Masa numărul șapte oferă 160.000. ‎Dă cineva mai mult?
‎Haide! Vă văd că stați pe gânduri.
‎E prea puțin. ‎Ar trebui să plătească mai mult.
‎...160.000.
‎Nu poți licita tu?
‎Nu vreau să cumpăr nimic.
‎Doar ca să urci prețul.
‎Tocmai ziceai ‎că valorează mai mult de 170.
‎Hai, o să liciteze ei mai mult.
‎Dacă o să câștigi, ‎îl cumpăr eu de la tine.
‎A treia și ultima oară. ‎170.000, mulțumesc mult, domnule.
‎Am primit 170.000.
‎Cine oferă 180? Haideți, am primit 170.
‎Domnul din față oferă 180. Mulțumesc.
‎Cine oferă mai mult? ‎Cine face o ofertă mai bună?
‎Haide, continuă.
‎Ar trebui să te oprești. ‎Deja primești mai mult decât credeai.
‎Îți dau 5.000 de euro dacă licitezi acum.
‎Haide, 200.000. Cine oferă 200? ‎Domnilor, încă o dată, masa numărul șapte.
‎Dle Berger, 200.000, mulțumesc mult.
‎Am primit 200.000. S-au oferit 200.000.
‎Doamnelor și domnilor, ‎cine oferă 210? Vreau 210.
‎200.000 o dată.
‎200.000. Oferă cineva mai mult? ‎Pentru a doua oară.
‎- Îmi dai banii înapoi. Sau te găsesc. ‎- Relaxează-te.
‎A treia și ultima oară, nu oferă ‎nimeni mai mult? V-ați oprit la 200.000?
‎210.000. Domnilor, ați fost alături ‎de mine de la început. 210.000 o dată...
‎a doua și a treia oară, ‎vândut pentru 210.000.
‎Bravo, amice! Bravo!
‎Aveai dreptate. ‎Știi mai multe decât Steve.
‎Ce știe Steve?
‎Nimic. E un idiot.
‎Lucrează pentru mine de mulți ani. ‎E băiat bun.
‎După ce-l cunoști mai bine. ‎Voi doi ați pornit-o cu stângul.
‎E mare păcat. Steve, vino încoace.
‎Vă cunoașteți, nu? ‎Laurent m-a ajutat să fac 210.000 de euro.
‎N-aș vrea ca cearta voastră ‎să-mi strice noua prietenie.
‎Dă-i mâna. Cere-ți scuze. ‎Să trecem peste asta.
‎Ne aduci niște șampanie?
‎- Putem merge acasă? ‎- Abia începe.
‎Nu mă simt bine cu Steve aici. ‎Vreau să merg acasă.
‎Bine. Orice pentru tine. Să mergem.
‎- Bine, noi plecăm. ‎- De ce?
‎Am uitat că aveam alte planuri.
‎- Ne mai vedem. Încântat. ‎- La revedere.
‎Abia începusem.
‎Ce naiba înseamnă asta?
‎Habar n-am.
‎Poftim. E cea gri.
‎Da. Mulțumesc.
‎- Ce se întâmplă? ‎- Pleacă, o să ne vadă.
‎Deja plecați? Ce i-ai spus?
‎Nimic.
‎- M-am răzgândit. ‎- Ce s-a întâmplat?
‎Laurent e un om bun. ‎Pe frate-său îl vreți.
‎Mi-a spus că renunță la afacere. ‎La companie, la frate-său, la tot.
‎Nathalie, nu te păcăli singură.
‎Oamenii ca el nu renunță. Niciodată.
‎E mai bine pentru toată lumea ‎dacă-s închiși amândoi.
‎Mai ales pentru Jackson.
‎Vrei să crească ‎în preajma a doi infractori?
‎Au demonstrat deja că-s capabili de crimă.
‎Ce o să se întâmple dacă le stai în cale?
‎Sau Jackson?
‎Ai mai fost amenințată. ‎Nu se va opri acolo.
‎- Ce se întâmplă? ‎- Nimic. Doar mi-am luat haina. Să mergem.
‎Am înscris calul ăla la licitație.
‎Tipul n-a fost încântat, ‎dar o să participăm.
‎Fantastic.
‎Prietenii noștri olandezi vin ‎în vizită diseară. Pe la ora 20.00. Bine?
‎Perfect. O să fiu acolo.
‎Asta e tot ce am deocamdată.
‎- Cine e tipul din Antwerp? ‎- Nu știu. Nu i-a zis numele.
‎Anunță-mă ce mai afli. ‎Vreau să știu totul despre Steve.
‎Ai vorbit serios astăzi?
‎Sigur că da.
‎Hei...
‎Ce-ar fi să urc un pic? ‎Să-i spun noapte bună lui Jackson.
‎Bona probabil l-a pus la culcare deja.
‎Poate altă dată.
‎Nathalie?
‎S-a întâmplat ceva?
‎Am impresia că-mi ascunzi ceva.
‎Nu. Totul e bine. Sunt doar obosită.
‎Mulțumesc. A fost o zi frumoasă.
‎Noapte bună!
‎Salut, drăguțule! Vino încoace. Da.
‎Da, vino încoace.
‎Nu-i așa că e plăcut?
‎Viața poate fi ‎așa de frumoasă și de simplă.
‎Putem face ce vrem, ‎cu oamenii la care ținem. Închipuie-ți.
‎Tu o să administrezi ferma. ‎Seara, eu o să vin acasă de la birou.
‎Și apoi tu, eu și Jackson ‎vom avea mult timp să călărim împreună.
‎Ai spus c-o să ne ocupăm ‎de fermă împreună.
‎La asta m-am referit.
‎Și ai spus c-o să vinzi compania.
‎Hai să vorbim altă dată despre asta, bine?
‎Mă duc sus.
‎- Ce faci? ‎- E a mamei tale. N-o pot accepta. Poftim.
‎Dar a fost un cadou.
‎Laurent. Mă duc sus. Mă așteaptă Kaylee.
‎- Mă doare. ‎- Scuze.
‎N-ar fi trebuit să fac asta.
‎Nathalie... De mult tot aștept.
‎Plătesc pentru tot.
‎E convenabil pentru tine, dar nu înțelegi?
‎Vreau să te gândești la mine câteodată.
‎Nathalie...
‎Oprește-te! Lasă-mă!
‎Ce cauți aici?
‎M-a trimis Visser. E un om de cuvânt.
‎Poftim cei 5.000 de euro ai tăi.
‎Vrea să vorbească cu tine, ‎să discutați ceva.
‎De ce nu-mi spune el asta?
‎I-am dat numărul tău. O să te sune.
‎Bine, mersi. Ne mai vedem.
‎Aveai dreptate. Sunt de acord să vă ajut.
‎- Salut! ‎- Salut!
‎- Să nu stai până târziu. ‎- Nu, aproape am terminat.
‎- Noapte bună! ‎- Noapte bună!
‎John? Ce cauți aici?
‎Haide, tâmpitule.
‎ÎN EPISODUL URMĂTOR
‎M-am săturat să-mi spună „unchi”. ‎Are dreptul să știe cine e tatăl lui.
‎- Eu. ‎- Am stabilit că n-o să-i spunem.
‎A spus că e de la Ferry.
‎Cum adică?
‎Deci, Peter.
‎Dacă te atingi de familia mea, te omor.
‎De ce nu mă iei în serios? Nu-s idiot.
‎Am idei bune câteodată.
‎- N-ar fi trebuit să facem asta. ‎- Cretinilor, n-o să mă lăsați baltă acum.
‎Nu-ți pasă că o să mă fac de râs.
‎Tu i-ai adus aici, ‎tu trebuie să rezolvi problema.
‎Cred că-mi ascunzi ceva.
‎Stai jos!
‎I-ai prezentat pe Carlos și pe Mobach. ‎Nu mai avem nevoie de tine.
‎Ferry m-a prins la colț.
‎Ce vrea?